Blagojevićev Pjesnik-putnik (1771) u kontekstu „katoličkoga prosvjetiteljstva“ - Šutalo, Goranka (Array, 2020)
Adam Tadija Blagojević (1745. ili 1746. – nakon 1797.) u hrvatskoj je književnoj historiografiji atribuiran kao najizrazitiji predstavnik jozefinizma u slavonskoj književnosti, što svakako potvrđuje i njegov nevelik književni opus, a ponajprije jedino izvorno autorovo djelo – spjev Pjesnik-putnik, nikoji događaji prvo i posli puta Josipa II. cesara rimsko-nimačkoga u Slavoniju (1771). Unatoč tome što je hrvatska književna historiografija prilično dobro opisala Blagojevićeva djela, čini se da je njihov prosvjetiteljski predznak još uvijek nedovoljno precizno pojašnjen. U radu se stoga Blagojevićev Pjesnik-putnik nastoji promotriti s aspekta katoličkog prosvjetiteljstva, čije se naznake u spjevu mogu primijetiti.