Robotika i neurofizioterapija nakon moždanog udara - Erjavec, Lana; Telebuh, Mirjana; Grozdek Čovčić, Gordana; Delaš, Kristina (2019)
Većina studija o robotima u neurorehabilitaciji usredotočena je na njihovu učinkovitost dajući kontroverzne rezultate. Neka istraživanja ukazuju da pacijenti nakon moždanog udara koji primaju robotski trening potpomognutog hoda u kombinaciji s fizioterapijom postižu samostalno hodanje lakše od onih koji nisu imali trening potpomognut robotom. Međutim, neka klinička ispitivanja govore u prilog manualnoj terapiji. Kritičari novijih tehnoloških pristupa ističu premali broj istraživanja učinkovitosti robotskih uređaja, visoku cijenu, nisku razinu edukacije terapeuta s robotskim uređajima, slabu dostupnost te manjak sigurnosti kod nekih modela. Istraživanja pokazuju kako roboti i ostala tehnološka sredstva koja omogućuju brže kretanje tijela nemaju ciljano djelovanje bez fizioterapeuta specijaliziranog u svojem području. S druge strane, motiviranost pacijenata, mogućnost ponavljanja pokreta, kraće trajanje terapije, dinamičnost, sposobnosti modifikacije raznih parametara, objektivnost te velika mogućnost njihova daljnjeg razvoja prednosti su suvremenih tehnologija. Roboti, kao i svi tehnološki uređaji trebali bi se promatrati kao oruđe u rukama fizioterapeuta. Robot može ublažiti sve intenzivne faze tjelesne rehabilitacije, čime se fizioterapeut može usredotočiti na funkcionalnu rehabilitaciju tijekom individualnog treninga kao i nadzor nad nekoliko pacijenata u isto vrijeme tijekom terapije uz pomoć robota. Ovim pristupom optimizira se stručnost i vrijeme fizioterapeuta, istodobno povećavajući učinkovitost rehabilitacijskog programa. Trenutačni broj istraživanja nije dovoljan za definitivni zaključak koji može govoriti za suvremene tehnologije ili protiv njih, ali uz kombiniranu primjenu manualne terapije mogu pridonijeti bržem oporavku funkcije te većoj kvaliteti pacijentova života.
Most studies on robotics in neurorehabilitation focus on its effectiveness but they provide controversial results. Research suggests that post-stroke patients who receive robot-assisted walking therapy in combination with physiotherapy achieve walking more easily than those who did not undergo robot-assisted therapy. However, some clinical trials support manual therapy. Critics of new technology approaches point out insufficient research on the effectiveness of robotic devices, high cost, low level of education of therapists working with such devices, poor availability, and lack of safety with some models. Research shows that robots and other technological devices that enable faster body movement do not achieve the targeted effect without a specialist physiotherapist in their specific field. On the other hand, the motivation of patients, possibility of movement repetition, shorter duration of therapy, dynamics, ability to modify various parameters, objectivity and great potential for further development are the advantages of modern technologies. Robots, as well as all other technological devices, should be viewed as tools in the hands of physiotherapists. The robot can alleviate all intense phases of physical rehabilitation, allowing the physiotherapist to focus on functional rehabilitation in the course of individual training, as well as on monitoring several patients simultaneously during robot-assisted therapy. This approach optimizes the physiotherapist's expertise and time, increasing the effectiveness of the rehabilitation program at the same time. Current research is not sufficient for a definitive conclusion that may be inclined towards or against modern technology, but in combined use with manual therapy it can contribute to a faster recovery of the function and greater quality of the life of the patient.
Bibliografija: 20 jed.
Sažetak ; Abstract.
Keywords: Moždani udar -- Rehabilitacija -- Neurorehabilitacija -- Robotika