Tolerantni dijalog između kršćanske i muslimanske vjere - Zovkić, Mato (Array, 2019)
Na poziv dr. Nedžada Grabusa, muftije u Sloveniji, da se jednom temom uključi u znanstvenu konferenciju u prigodi stote obljetnice prve džamije u Sloveniji, autor je na temelju svojeg iskustva pripadnika kršćanske manjine u gradu s većinskim muslimanskim stanovništvom te na osnovi smjernica Drugoga vatikanskog sabora o dijalogu s muslimanima obradio potrebu razumskog branjena vlastite vjere bez vrijeđanja onih koji drugačije vjeruju. Potrebu razumske obrane kršćanstva izvodi iz 1 Pt 3,15-16 te Rim 12,1. Zatim ističe kako je nakon Drugoga vatikanskog apologetika postala fundamentalna teologija. U islamu se potreba razumskog pristajanja uz objavu izvodi iz K 96,1-5; 17,73-75 8,2; 13,28 i dr. Polemika s muslimanima počela je s Ivanom Damaščaninom, prenesena djelcem Tome Akvinskog „Traktat o razlozima vjere protiv Saracena“ i trajala je do sredine 20. st. Promjenu su unijeli kršćanski znanstvenici koji su živjeli među muslimanima, proučavali arapski jezik i kulturu muslimana te protumačili islamski monoteizam drugim kršćanima. Plodovi njihova zalaganja ušli su u saborske dokumente DH, NAE, GS. Muslimanski teolozi već od 9. st. tvrde da kršćani iskrivljuju evanđelje što ga je Isus primio od Boga, da je uvreda jedincatom Bogu kultno štovanje Trojstva. Za jedan od primjera dijaloškog stava muslimana autor uzima prijevod i komentar „The Study Quran“ (New York 2015.), koji su pod vodstvom profesora Nasra priredili muslimanski znanstvenici u Americi, a od bošnjačkih teologa navodi radove S. Balića, R. Hafizovića, E. Karića, F. Karčića i A. Silajdžića. Smatra da imami i svećenici u tjednim molitvenim susretima mogu vlastite vjernike dublje uvoditi u razumijevanje vjere, bez izrugivanja onih koji imaju pravo ostati drugačiji. To mogu i vjeroučitelji u konfesionalnom vjeronauku u javnim školama.