Scribes, scholars and authors : the beginnings of humanism in Croatia - Novaković, Darko (Array, 2014)
Snažna pisarska djelatnost u Dalmaciji može se pratiti od prvih desetljeća petnaestog stoljeća. Pisari, koji skromno kažu kako rade za sebe same (sibi), za svoj uži krug (sibi et suis) ili katkad i za nepoznate buduće vasnike (cui sors dabit), ličnosti su od iznimne važnosti za razvoj hrvatske humanističke književnosti. Njihova početna namjera da prepisuju vodila je dalje do filološkog interesa, koji se pokazuje u glosama, marginalnim bilješkama, komentarima i parafrazama. Filološki pristup klasičnim autorima često je bio posljednji korak prema pokušaju da se napiše vlastito djelo. Takav se razvoj ovdje sagledava na primjerima iz nekoliko dalmatinskih gradova, kao što su Zadar, Šibenik, Trogir, Split i Dubrovnik, te u rasponu nekoliko naraštaja hrvatskih humanista (1420-1480). U završnom dijelu rada detaljnije se proučava kodeks Filipa Zadranina (pohranjen na Sveučilištu Notre Dame u Indiani, rkp. 53), koji sadrži: a) originalan klasični tekst (Boetijev De consolatione Philosophiae), b) Filipovu stihovanu parafrazu toga djela, c) svjedočanstva o Filipovu životu, d) Filipova pjesnička i prozna djela pisana u različitim prigodama na različite teme.