Možemo li na temelju prediktora tradicionalnog vršnjačkog nasilja predviđati i elektroničko nasilje? - Kuterovac-Jagodić, Gordana (Array, 2014)
Nagli porast upotrebe Interneta u svakodnevnom životu djece i mladih nužno je doveo i do razvoja novih oblika nasilja. Nasilje putem Interneta, odnosno elektroničko nasilje, s kojima se djeca svakodnevno susreću, postao je ozbiljan problem koji uzrokuje dugoročne posljedice. Brojni istraživači koji su se bavili ispitivanjem uzroka i prediktora vršnjačkog nasilja, usmjerili su se na provjeru tih istih i kod elektroničkog nasilja, pod pretpostavkom da se u podlozi radi o istoj pojavi, odnosno vršnjačkom nasilju. Cilj istraživanja bio je ispitati sličnosti i razlike u predviđanju tradicionalnog vršnjačkog nasilja u odnosu na elektroničko vršnjačko nasilje. Provjeravana je prediktivnost individualnih (dob, spol, školskih uspjeh, prethodna viktimizacija), obiteljskih (roditeljsko kažnjavanje, roditeljsko prihvaćanje, roditeljski nadzor i roditeljska permisivnost) i vršnjačkih varijabli (broj prijatelja, osjećaj vršnjačke prihvaćenosti). U istraživanju je sudjelovalo 880 učenika petog do osmog razreda osnovne škole (48% dječaka). Učenici su popunili sljedeće upitnike: Upitnik o nasilju među školskom djecom (UNŠD ; Velki, Kuterovac Jagodić i Vrdoljak, 2011) u sklopu kojeg su dobiveni i podaci o dobi, spolu, školskom uspjehu, broju prijatelja i osjećaju prihvaćenosti od strane vršnjaka te Upitnik roditeljskog ponašanja (URP-29 ; Keresteš, Brković, Kuterovac Jagodić i Greblo, 2012). Rezultati dobiveni hijerarhijskom regresijskom analizom pokazali su kako odabrane varijable objašnjavaju oko 30% ukupne varijance tradicionalnog vršnjačkog nasilja i oko 10% ukupne varijance elektroničkog vršnjačkog nasilja. Sve pretpostavljene varijable pokazale su se značajnim prediktorima tradicionalnog vršnjačkog nasilja, dok je kod elektroničkog vršnjačkog nasilja manji broj značajnih prediktora. Od individualnih varijabli elektroničko i tradicionalno vršnjačko nasilje predviđa prethodna viktimizacija učenika u školi, dok tradicionalno vršnjačko nasilje još predviđa muški spol, starija dob i lošiji školskih uspjeh. Od obiteljskih varijabli elektroničko i tradicionalno vršnjačko nasilje predviđa učestalije roditeljsko kažnjavanje i veća popustljivost roditelja dok tradicionalno vršnjačko nasilje još predviđa i slabija nadzor roditelja kao i slabija roditeljska prihvaćenost. Obje vršnjačke varijable pokazale su značajne i za tradicionalno i za elektroničko nasilje pri čemu slabija prihvaćenost vršnjaka kao i veći broj prijatelja predviđaju obje vrste vršnjačkog nasilja. Možemo zaključiti kako smo bolje uspjeli objasniti predviđanje tradicionalnog vršnjačkog nasilja, te je potrebno neke dodatne varijable uvesti kako bi mogli bolje predviđati elektroničko vršnjačko nasilje (npr. učestalost korištenja medija i sl.). Upravo ove dobivene sličnosti i razlike u čimbenicima koji predviđaju elektroničko i tradicionalno vršnjačko nasilje potrebno je dodatno razmotriti pri pripremi i izradi kvalitetnih prevencijskih programa.