Dominik Mandić i njegovo viđenje pokrštavanje Hrvata u svjetlu spisa 'Hrvati i Srbi – dva stara različita naroda' - Vedriš, Trpimir (2014)
U poznatoj monografiji 'Hrvati i Srbi – dva stara različita naroda' D. Mandić je iznio sažeti usporedni prikaz hrvatske i srpske povijesti s očitom nakanom utvrditi zaseban razvoj tih dvaju naroda. Među ostalim iznesenim argumentima u tom se djelu Mandić dotaknuo i pitanja pokrštavanja Hrvata, odnosno, njihove najranije crkvene pripadnosti. Naglašavajući pripadnost Hrvata 'zapadnom kulturnom krugu', Mandić je u tom djelu – kao i u drugim studijama – prihvatio tradicionalno tumačenje okolnosti pokrštavanja Hrvata i oblikovanja crkvenog uređenja odbacivši tzv. 'franačku tezu' o pokrštavanju. Svrha je ovog teksta razmotriti Mandićevo viđenje problema kristijanizacije Hrvata ponajprije u svjetlu njegovog nastojanja da utvrdi razlike u povijesnom i kulturnom razvoju Hrvata i Srba. Problem Mandićeve metodologije u propitivanju argumenata u prilog tzv. 'franačke teze' razmatra se podrobnije na primjeru njegove kritike hagiografske legende Acta S. Ursii. Upozoravajući na niz slabosti Mandićeve argumentacije, autor upućuje na važnost čitanja njegovih teza ponajprije unutar okvira općeprihvaćenog 'društvenog znanja', odnosno tadašnjeg 'historiografskog diskursa'. S druge strane, smještajući Mandićevo bavljenje poviješću u kontekst ideoloških napetosti i političkih okolnosti u desetljećima nakon Drugog svjetskog rata upućuje se na nužnost uočavanja utjecaja niza odnosa na oblikovanje prihvaćene 'velike pripovijesti' o ranoj hrvatskoj povijesti. Pokušaj historiziranja autora i njegova djela može poslužiti kao ključ za razumijevanje ne samo njegova pisanje, već i povijesti njegove recepcije među Mandićevim čitateljima druge polovice 20. st.
Projekt MZOS
HRV