Glagoljična pismenost srednjovjekovne Dubašnice (s osvrtom na početke hrvatskoglagoljskoga notarijata na otoku Krku) - Botica, Ivan (Array, 2014)
U radu su doneseni i dijelom raščlanjeni glagoljski spomenici srednjovjekovne Dubašnice. Riječ je o ispravama iz druge polovine 15. i natpisu s početka 16. stoljeća. Upravo u tom razdoblju početci su kontinuirane pismenosti u Dubašnici. Tu je krčku plovaniju i kaštel posredno utemeljio Ivan VII. Frankapan tako što je početkom druge polovine 15. stoljeća masovno naselio njezino područje stanovništvom sa susjednoga kopna. Najstarija vrela upućuju na to da je stanovništvo većim dijelom bilo iz Bužana. Dubašljanska je pismenost dominantno glagoljična jer su njezini nositelji dubašljanski popovi glagoljaši i dubašljanski franjevci trećoredci glagoljaši. Prvi su imali vlastiti kaptol kraj plovanske crkve sv. Apolinara (Polinara) u današnjem Dubašljanskom polju, a drugi samostan sv. Marije Magdalene u dubašljanskom Portu. Svojim životom i djelovanjem potpuno su bili lokalno usmjereni. Uz njih opismenjuju i mnogi laici koji će, primjerice, preuzeti dubašljanski glagoljski notarijat, pravnu instituciju koja je najdublji trag ostavila upravo na Krku.