Benediktinci i benediktinke u Biogradu u ranom srednjem vijeku - Galović, Tomislav (Array, 2014)
Biograd svoj procvat politički i kulturni doživljava u vrijeme hrvatskog kralja Petra Krešimira IV. No, i u crkvenom pogledu to je razdoblje od iznimna značenja. Ponajprije se to očituje u činjenici da kralj izravno stoji iza utemeljenja dvaju benediktinskih samostana u Biogradu, a upravo u njegovim ispravama imamo prve podatke o Biogradskoj biskupiji i posvjedočeno ime jednoga biogradskog biskupa. Stoga se zaključuje da bi kralj bio poticateljem osnivanja biskupije sredinom 11. stoljeća. Muški benediktinski samostan sv. Ivana Evanđelista u Biogradu formalno je osnovan, kako to svjedoči samostanska fundacijska listina, u veljači 1060. U tome važnom dokumentu naziva se kraljevskim samostanom: monasterium regale. Za darovnicu ženskoga benediktinskog samostana sv. Tome u Biogradu, a koju je po svemu sudeći Petar Krešimir IV. dodijelio između 1060. – 1062., nemamo sačuvan izvornik ili predložak, već jedino raspolažemo tekstom isprave sačuvane u samostanskom kartularu sv. Ivana Evanđelista – Libellus Policorion. Tom darovnicom kralj oslobađa samostan svih davanja i poklanja mu zemljište Rasohatica kod Tinja, pa se stoga logički zaključuje da kralj mora biti osnivač i toga samostana.