Dijalog - zrcalo kulture zajednice učenika i učitelja - Širanović, Ana (Array, 2013)
Priznavanje i uvažavanje participativnih prava djeteta stavilo je veći naglasak na korištenje aktivnih metoda učenja u nastavi poput dijaloga. Dijalog, odnosno razgovor, prepoznat je kao pogodna tehnika kojom se uvažava pravo djeteta na vlastito mišljenje i slobodno izražavanje. Takvim se pristupom napustilo tradicionalno shvaćanje nastavnog procesa prema kojemu djeca mirno sjede i slušaju, a učitelj izlaže i objašnjava te se zauzelo za suvremeni pristup koji u središte stavlja učenika i njegove potrebe. No, da bismo govorili o istinskom stavljanju učenika u središte, nije dovoljno dijalog shvatiti samo kao metodu ili tehniku rada. Stoga se u ovome radu dijalog promatra kao kompleksan proces koji se uspostavlja u odnosima učenika i učitelja i u kojemu se kritički reflektira i transformira proces poučavanja i učenja te se stvara autentična kultura zajednice utemeljena na poštivanju ljudskih prava. Kao činitelji takve kulture u radu se razlažu toplina odnosa i slušanje djece, dogovaranje s djecom i zajedničko odlučivanje te konstruiranje zajedničkih grupnih vrijednosti (slobode, sigurnosti, uvažavanja, odgovornosti), obrazaca ponašanja i znanja. Takva kultura, kultura dijaloga, u središte uistinu stavlja subjekte nastavnog procesa – i dijete i učitelja.