O sudjelovanju žena u radu rane Crkve na primjeru jednog epigrafskog spomenika iz Duklje - Sanader, Mirjana (Array, 2013)
Danas se ženama u radu najranijeg razdoblja rane kršćanske Crkve pripisuje daleko veća uloga nego se pretpostavljalo, pa čak i veća nego li je njihova uloga u današnje vrijeme. Tako autori/ce upućuju da su one ne samo imale čvrsto mjesto u liturgiji i u svakodnevnom životu kršćanskih zajednica, nego da su pridonijele i širenju kršćanskog nauka. U istraživanju uloge žena u ranoj Crkvi je osim literarnih izvora pomogla i ranokršćanska arheologija jer su se sačuvali brojni natpisi, na nadgrobnim i votivnim spomenicima a na kojima su navedene i službe koje su žene za života obavljale u Crkvi. Na tim natpisima možemo tako pročitati da su u najranijim stoljećima kršćanstva određene žene djelovale kao apostolice, proročice, učiteljice teologije, voditeljice zajednice, đakonice, prezbiterice i biskupice. Među njima se učestalo citira i jedan zavjetni natpis iz rimske provincije Prevalitanije koji spominje đakonicu Auzoniju (CIL III 13845). O samom je natpisu je dosta pisano pri čemu su autori raspravljali o okolnostima njegovog nalaza, o vremenu njegovog nastanka ali i o njegovoj transkripciji. U ovom radu ćemo se međutim posvetiti Auzonijinoj tituli đakonice zbog koje se taj natpis i pojavljuje u literaturi koja istražuje sudjelovanje žena u radu rane Crkve. Kako se ponegdje još uvijek može pročitati i teza da Auzonija nosi titulu jer joj je suprug bio đakon, pokušat ćemo uz pomoć novih istraživanja pokazati je li to uistinu tako. Tako ćemo dobiti i nova saznanja o radu žena u dukljanskoj ranokršćanskoj zajednici.