Pisati kao žena? Dragojla Jarnević u kanonu hrvatske književnosti 19. st - Protrka Štimec, Marina (Array, 2013)
Teškoće koje s objavljivanjem u "Viencu" ima Dragojla Jarnević, u ovo vrijeme ipak već etablirana autorica, posve su sigurno obilježene su i rodno i socijalno, pa bi se mogle opisati sintagmom "pisati kao žena - u siromaštvu i provinciji". No ta sintagma ne objašnjava samu sebe, iza nje se krije povijest oblikovanja određenog, rodno i socijalno uvjetovanog habitusa. To konkretno znači da su ograničenja u pisanju i objavljivanju s kojima se susreće velikim dijelom posljedica njezina nedovoljnog obrazovanja i društvenih prilika koje su ometale i realizaciju i razvoj njezina književnog talenta. Stvaralaštvo žena kroz povijest, kako je pokazao John Guillory (1993: 15-16), bilo je uvelike ograničeno upravo njihovim slabim obrazovanjem koje ih je činilo jezično slabo kompetentnima i koje im je onemogućavalo pristup književnom kanonu. Dragojla Jarnević piše u fazi koju je E. Showalter opisala kao femininu fazu u kojoj "pisati kao žena" znači zapravo nastojati "pisati kao muškarac". Upravo je Dragojla Jarnević obilježila ovu fazu ženskog oisanja u poviejsti hrvatske književnosti zbog čega je, već u svoje doba, za svoja životna i spisateljska trvenja dobila status "muža ilirske dobe".