Uloga privrženosti u kvaliteti prijateljskih odnosa na prijelazu u odraslu dob - Kamenov, Željka (2013)
Prema teoriji privrženosti, unutarnji radni modeli o sebi i drugima oblikovani u odnosu s primarnim skrbnikom u ranom djetinjstvu djeluju na kvalitetu naših bliskih odnosa tijekom cijeloga života. S obzirom na važnost koju odnosi s prijateljima u adolescenciji imaju za kvalitetu života i sliku o sebi, cilj ovog istraživanja bio je utvrditi ulogu privrženosti u ponašanju prema prijatelju/ici te procjeni bliskosti i zadovoljstva prijateljskim odnosom. Ispitani su parovi prijatelja oba spola u dobi od 18 do 30 godina, tako da se uzorak sastoji od tri vrste prijateljskih dijada (ženskih i muških istospolnih te raznospolnih). Sudionici su ispunjavali Modificirani inventar iskustava u bliskim odnosima kojim je ispitana njihova privrženost prijateljima, izražavali svoju percepciju prijateljevog ponašanja na Skali responzivnosti i Upitniku pokazivanja naklonosti i antagonizma te procijenili stupanj bliskosti i zadovoljstvo prijateljskim odnosom. Hijerarhijskom regresijskom analizom provjerena je uloga privrženosti i ponašanja oba člana dijade u doživljaju bliskosti i zadovoljstvu odnosom, zasebno za svaku od tri vrsta prijateljskih dijada. Rezultati su potvrdili hipotezu o značajnoj ulozi privrženosti u doživljaju bliskosti i zadovoljstvu odnosom, koja se ostvaruje kroz ponašanje osobe prema prijatelju, ali i kroz percepciju prijateljevog ponašanja i responzivnosti. Dok su se za pokazivanje naklonosti i antagonizma među prijateljima pokazali različiti efekti dimenzija privrženosti u različitim vrstama dijada, percepcija prijateljeve responzivnosti univerzalno je određena rezultatom na dimenziji izbjegavanja bliskosti – što osoba ima izraženije izbjegavanje (negativniji model o drugima) to prijatelja procjenjuje manje responzivnim.
Projekt MZOS
HRV