Odnos podložnosti vršnjačkom pritisku i privrženosti adolescenata prijateljima - Lotar, Martina (Array, 2012)
Istraživanja su pokazala kako privrženost ima važnu ulogu u objašnjenu procesa razvoja autonomije i održavanja prijateljskih odnosa u adolescenciji. McElhaney i sur. (2009) zaključili su kako adolescenti sigurnog stila privrženosti mogu postići ravnotežu između održavanja odnosa i povezanosti s drugima te podupirati razvoj vlastite autonomije. Za razliku od njih, adolescenti s dominantnim zaokupljenim stilom privrženosti silno žele odnose s drugima, no nesigurni su i strahuju da ti odnosi neće biti zadovoljavajući. Zbog njihovog straha od gubitka prijateljstva mogu biti skloniji održavanju odnosa čak i pod cijenu vlastite autonomije. Pretpostavka je da će upravo adolescenti takvog stila privrženosti biti i podložniji vršnjačkom pritisku. Cilj ovog rada bio je istražiti ulogu privrženosti prijateljima u objašnjenju podložnosti vršnjačkom pritisku. Privrženost je u ovom istraživanju operacionalizirana na dva načina, pomoću dimenzija anksioznost i izbjegavanje (Brennan, Clark i Shaver, 1998) i pomoću modela o sebi i modela o drugima (Bartholomew, 1990). U istraživanju je sudjelovalo 476 učenika drugih razreda gimnazija u Zagrebu (196 mladića i 281 djevojka). Primijenjen je Upitnik podložnosti vršnjačkom pritisku (Lotar, 2012) koji se sastoji od sedam hipotetskih situacija koje se odnose na različita rizična ponašanja, a sudionik procjenjuje što bi u opisanoj situaciji učinio. Privrženost je mjerena Inventarom iskustava u bliskim vezama (Kamenov i Jelić, 2003) i Upitnikom privrženosti u bliskim odnosima (Griffin i Bartholomew, 1994). Zbog razlika koje se dobivaju kada se koriste različiti pristupi mjerenju podložnosti vršnjačkom pritisku, nakon mjesec dana, na dijelu sudionika podložnost je mjerena i eksperimentalno. Po slučaju je odabrano 80 mladića i isto toliko djevojaka koji su sudjelovali u simulaciji chat room-a. Sudionici su ispunjavali Upitnik podložnosti vršnjačkom pritisku za računalom pri čemu su bili uvjereni da vide odgovore troje drugih učenika svoje škole te da ti učenici mogu vidjeti njihove odgovore. Rezultati su pokazali da kada je podložnost vršnjačkom pritisku mjerena samoiskazom, izbjegavanje je značajan prediktor podložnosti kod mladića, dok je kod djevojaka značajan prediktor anksioznost. Model o drugima značajan je prediktor podložnosti vršnjačkom pritisku kod djevojaka bez obzira na koji način je ona mjerena. Zaključujemo kako odnos podložnosti vršnjačkom pritisku i privrženosti ovisi o načinu na koji su konstrukti operacionalizirani.