Osnovna morfološka i semantička obilježja jednosložnih imenica u hrvatskome jeziku - Petrović, Bernardina (Array, 2012)
Jednosložne su riječi u hrvatskome jeziku nevelik i relativno stabilan, prozodijski uglavnom ujednačen, morfološki predvidljiv i zatvoren a semantički izuzetno raznolik dio hrvatkoga jezičnoga sustava. Već je i pri letimičnome uvidu u korpus jednosložnica razvidno da njime uvjerljivo dominiraju imenice koje čine gotovo 80% jednosložnih riječi u hrvatskome jeziku. Glede ujednačenosti prozodijskoga sustava vrijedno je spomenuti distribuciju naglasaka u imenica a sklonidbe muškoga roda, razvidnu u dvama osnovnim promjenjivim naglasnim tipovima. Iako su manjim i gotovo nezamjetnim dijelom hrvatskoga leksika i nisu čestotne kao višesložnice, specifična semantička obilježja jednosložnica zaslužuju dostojan opis na svim jezičnim razinama. U prikupljenome korpusu oko 2000 jednosložnica u hrvatskome jeziku većina je leksema posuđenicama. Uglavnom se radi o orijentalizmima, germanizmima, anglizmima i talijanizmima, a neki od njih rubnim su pojavama hrvatskoga standardnog jezika, njegovom dijalekatnom i kolokvijalnom značajkom. Opisu se semantičkih značajka jednosložnih riječi u hrvatskome jeziku može pristupiti iz nekoliko perspektiva. Jedna je od njih i razdioba jednosložnica u semantička polja i upravo će ta dimenzija biti polazištem semantičkome opisu u ovome izlaganju. Razmotrit će se i opisati značenjske osobitosti jednosložnica razvrstanih u semantička polja prema odgovarajućem kategorizacijskom obrascu. Analizirat će se višefunkcionalni i višestrukturni ustroj semantičkih polja jednosložnih riječi, ustvrditi vodoravnica i okomica semantičkih polja, odnosno značenjski odnosi i značenjski nizovi jednosložnih leksema. Na osnovi analize korpusa i opisa semantičkih značajka jednosložnica u hrvatskome jeziku prikazat će se i verificirati njihov semantički ustroj.