Načini izražavanja imperativnosti - Pranjković, Ivo (Array, 2012)
U uvodnom dijelu priloga riječ je o naravi kategorije imperativnosti, koja je izrazito vezana za govorni čin i pripada (uz obraćanje, tj. vokativnu konstrukciju, pitanja, uzvike, neke čestice i sl.) tzv. kategorijama drugoga lica. Zato sam oblik imperativa i nije način (modus) u najstrožem smislu riječi, ali je u temeljima toga oblika ipak volja govornika da se vrši kakva radnja, pa je po tome u tijesnoj vezi (i) s kategorijom modalnosti, i to tzv. subjektivne modalnosti. U središnjem dijelu priloga raspravlja se o načinima izražavanja imperativnih značenja u hrvatskome jeziku. Konstatira se, između ostaloga, da se imperativnost izražava oblicima imperativa (koji su primarna odnosno prototipna gramatikalizacija kategorije imperativnosti), infinitivom (npr. Ne pisati prije nego što svi prepišu zadatke), futurom prvim (npt. Otići ćete u knjižnicu i pretplatiti se), konstrukcijom da + prezent (npr. Da to odmah vratiš) ili da + perfekt (npr. Da si to odmah vratio), imperativnim česticama i/ili defektivnim glagolima, npr. nemoj, hajde, dede(r), neka (posebna se pozornost s tim u vezi posvećuje „čestičnim oblicima“ tipa hajde, hajdemo itd.), „imperativiziranim“ oblicima glagola ići ili dati i sl.) i napokon raznolikim vrstama manje ili više reduciranih imperativnih konstrukcija, npr. Svi u učionicu!, Sendvič sa šunkom!, Ni riječi!, Tišina!, Tiho!, Tiše!, Brže!, Dalje!, Nazad!, U pomoć!, Svom snagom naprijed!, Bez dogovaranja!, Do kraja!, Još!, Sada!, Gotovo!, Ho-ruk!, Marš!, Stop!, Iš!, Pst! itd. Kako je kategorija imperativnosti usko povezana s govornim činom, bit će osvijetljena i sa stajališta teorije govornih činova, pa će se u tom smislu posebna pozornost posvetiti tzv. peformativnim glagolima (npr. dopuštati, zabranjivati, zahtijevati, naređivati, određivati, moliti, tražiti, pozivati, predlagati itd.), kojima se imperativnost izražava leksički, tj. bez ekspliciranja imperativnoga značenja u predikatu. To pogotovo dolazi do izražaja u onim konstrukcijama u kojima se takvi glagoli upotrebljavaju u prvome licu, npr. Zahtijevam da se raziđete, Ne dopuštamo da se puši i sl.