Teorija i praksa odgoja i obrazovanja za ljudska prava - Maleš, Dubravka (Array, 2002)
Kako je pitanje ljudskih prava i prava djeteta u našoj zemlji dugo bilo slabo zastupljeno u školskim programima, kao i u programima obrazovanja budućih učitelja, krajem 1999. godine donesen je Nacionalni program odgoja i obrazovanja za ljudska prava u kojem je naglašeno da se od učitelja na svim razinama školovanja očekuje da ovaj program realiziraju u praksi. Koncept odgoja i obrazovanja za ljudska prava koji se zastupa polazi sa stajališta da je za uspješnost programa važno pružanje znanja o ljudskim pravim, izgrađivanje stavova o važnosti njihova uživanja i zaštite te odvijanje odgojno-obrazovnog procesa u okruženju u kojem se ta prava poštuju. U radu se problematizira pitanje osposobljenosti učitelja za rad u području odgoja i obrazovanja za ljudska prava odnosno prava djeteta. Rezultati dobiveni empirijskim istraživanjem pokazuju da učitelji u osnovnim školama slabo poznaju prava djeteta te dokumente koji im trebaju biti osnova u radu na odgoju i obrazovanju za prava djeteta (Konvencija o pravima djeteta i Nacionalni program odgoja i obrazovanja za ljudska prava), a svojim ponašanjem ponekad ugrožavaju prava učenika u nastavi, a da toga uopće nisu svjesni. Da bi bili uspješni u području odgoja i obrazovanja za ljudska prava, učitelji moraju raditi na sebi kako bi osvijestili svoje stavove i ponašanje kojim ugrožavaju prava djeteta, a potom usvojiti znanja, vještine, stavove, ponašanje i metode rada koje se nameću kao nužnost za rad u odgojno-obrazovnom području.