Odgojno-obrazovna praksa - mjesto kontinuiranog učenja odgajatelja - Šagud, Mirjana (2009)
Profesionalni razvoj odgajatelja za nove uvjete rada u institucijskom kontekstu traži transformirane ili nove vještine za što nije dovoljno njihovo instruiranje ili poučavanje već njegov kontinuirani, cjeloživotni profesionalni napredak koji ga razvija u osobnom i profesionalnom smislu . Neposredna odgojno – obrazovna praksa predstavlja složen i multidimenzionalni fenomen čije razumijevanje, a onda sukladno tome i razvijanje i mijenjanje ovisi o raznovrsnim kompetencijama odgajatelja. Sukladno tome sve se više promovira odgajatelj kao profesionalac koji ne samo da je uključen u istraživanje pedagoških fenomena nego predstavlja osnovni čimbenik takvih istraživanja. Refleksivnom praksom, u kojoj dominira holistički i interakcijski model učenja (istovremeno predstavlja učenje i istraživanje), odgajatelja se nastoji učiniti kompetentnijim za kompleksno i nepredvidljivo područje odgoja i obrazovanja djece predškolske dobi. To pretpostavlja novu ulogu praktičara i veću razinu njegove odgovornosti za kvalitetu odgojno – obrazovne prakse koja se ostvaruje u sinergiji svih onih koji u promjenama sudjeluju.