Etički dativ kao izraz gramatičke ekspresivnosti u jeziku - Peti-Stantić, Anita (Array, 2000)
U radu se na primjerima iz hrvatskih gramatika raspravlja o trima razinama vezanima uz izricanje etičkoga dativa u suvremenom hrvatskom jeziku: 1. normativnoj 2. sintaktičkoj 3. semantičkoj. Na primjerima se pokazuje da je etički dativ oblik koji je iz rečenice ispustiv, nije pretkaziv predikatom, niti mu se značenje mijenja rečeničnim preoblikama. Tako navedene odrednice bit su njegove funkcije u rečeničnome ustrojstvu. Po svemu tome on ne spada u gramatiku i u njoj se našao tek zbog miješanja gramatičkih i semantičkih kriterija opisa koje se u dijelu naše gramatičke literature zadržalo i do danas. Etički dativ stoga ne treba tretirati kao sintaktičku kategoriju, nego kao komunikacijsku funkciju kratkih oblika ličnih zamjenicau rečenicama kojih je smisao određen upravo odnosom prema iskazu i sudionicima komunikacije. Mjesto etičkoga dativa u suvremenom hrvatskom jeziku mogu popunjavati kratki i dugi oblici ličnih zamjenica za prvo i drugo lice jednine i množine.