Emocionalna inteligencija i socijalna prilagodba u ranoj adolescenciji - Babić, Ana (Array, 2007)
U okviru ovog istraživanja pokušali smo odmjeriti neke od faceta sposobnosti emocionalne inteligencije predviđenih modelom Mayera i Saloveya (1997), utvrditi međusobne povezanosti tih mjera, te ispitati koliko one doprinose objašnjenju socijalne prilagodbe kod učenika adolescentne dobi. U svrhu mjerenja sposobnosti upravljanja svojim i tuđim emocijama konstruirali smo objektivan test maksimalnog učinka, čije su osnovne deskriptivne i metrijske karakteristike ovdje prikazane. Neke od ostalih sposobnosti pretpostavljenih ovim modelom EI pokušali smo odmjeriti vršnjačkim procjenama. Navedeni instrumenti primijenjeni su na uzorku od 180 učenika sedmih i osmih razreda osnovne škole. Dobivene su niske do umjerene statistički značajne međusobne korelacije vršnjačkih procjena različitih sposobnosti emocionalne inteligencije, te niske statistički značajne korelacije testa učinka s vršnjačkim procjenama sposobnosti izražavanja osjećaja riječima i smirivanja svađe u razredu. Socijalnu prilagodbu učenika operacionalizirali smo kao rezultat postignut primjenom sociometrijskog upitnika u razrednom odjelu. Hijerarhijska regresijska analiza pokazala je da se regresijskom jednadžbom koja uključuje osnovna demografska obilježja i primijenjene varijable emocionalne inteligencije može objasniti 56% varijance sociometrijskog statusa. Značajnim pojedinačnim prediktorima socijalne prilagodbe pokazale su se procjene sposobnosti izražavanja osjećaja riječima, smirivanja svađe u razredu i razveseljavanja drugih. Uloga Testa upravljanja emocijama u toj konstelaciji varijabli nije se pokazala značajna.