Što donose visoka očekivanja? – Adaptivni i neadaptivni aspekti perfekcionizma pri učenju matematike na visokoškolskoj razini - Rovan, Daria (Array, 2007)
Cilj ovog istraživanja bio je utvrditi postoje li razlike u motivaciji za učenje i pristupima učenju matematike kod studenata s različito izraženim perfekcionizmom. Pri tome se perfekcionizam smatra konstruktom s dvije komponente: adaptivni perfekcionizam očituje se u postavljanju visokih standarda, dok neadaptivni perfekcionizam predstavlja nesklad između osobnih standarda i stvarnog postignuća. U istraživanju je sudjelovalo 358 studenata prve godine koji pohađaju bazične kolegije iz matematike, a prikupljeni su podaci o njihovom perfekcionizmu, ciljevima postignuća, procjeni kompetentnosti u studiju i u matematici, samodeterminaciji te pristupima učenju matematike. Putem klaster-analize identificirane su tri skupine studenata koje se razlikuju po izraženosti perfekcionizma: neperfekcionisti, adaptivni i neadaptivni perfekcionisti. Analizom varijance ispitano je razlikuju li se ove skupine studenata prema svojim motivacijskim uvjerenjima i pristupima učenju. Rezultati pokazuju da postoje značajne razlike među skupinama na svim promatranim varijablama. Adaptivni perfekcionisti imaju najučinkovitiji pristup učenju karakteriziran najvišim rezultatima za dubinski i strateški pristup učenju, a najnižim za površinski pristup. Adaptivni perfekcionisti također imaju najviše izražene ciljeve s tendencijom uključivanja, samodeterminaciju, kao i najviše procjene kompetetnosti u studiju i u matematici. Kod neadaptivnih perfekcionista visoko su izraženi ciljevi postignuća s tendencijom izbjegavanja te oni sveukupno koriste nešto manje učinkovit pristup učenju. Neperfekcionisti imaju najmanje učinkovit pristup učenju s obzirom na najniže rezultate za dubinski i strateški pristup učenju, kao i za ciljeve postignuća s tendencijom uključivanja. Nalazi istraživanja imaju implikacije za poticanje djelotvornog pristupa učenju. Visoka očekivanja popraćena su različitim učinkovitim motivacijskim i kognitivnim strategijama učenja koje dovode do akademskog uspjeha. Nasuprot tome, studenti koji osjećaju nesklad između svojih očekivanja i njihovog ostvarenja, kao i oni koji nemaju visoka očekivanja, pokazuju veći broj strategija koje otežavaju učenje i studiranje.