Razvoj i uporaba kliničkih psihodijagnostičkih sredstava u Republici Hrvatskoj - Matešić, Krunoslav (Array, 2006)
O cjelokupnoj povijesti testova i prakse testiranja u Republici Hrvatskoj autor je u posljednjih nekoliko godina objavio veći broj radova. Glavnu tezu, da se ukupan razvoj testova i postupaka testiranja u nas može podijeliti u četiri razdoblja, nitko do sada nije pokušao osporiti. Prvo razdoblje počinje 1912. godine kada je u Zagrebu objavljen prvi prijevod nekog psihodijagnostičkog sredstva u suvremenom smislu riječi. To prvo, tj. razdoblje sporadičnog objavljivanja testova trajalo je sve do 2. siječnja 1932. kada je u Zagrebu započela s radom Stanica za izbor zvanja. Rad Stanice od 1932. pa do kraja 1948., kada je došlo do njezina ukidanja, obuhvaća drugo razdoblje u razvoju testova u Republici Hrvatskoj. Treće je razdoblje započelo nakon ponovne uspostave službe za profesionalnu orijentaciju 1952., i uz dvije podfaze, trajalo je sve do našeg osamostaljenja 1992. godine. Četvrto je razdoblje započelo nakon stvaranja samostalne Republike Hrvatske. U ovom priopćenju, uz vrlo sažeti osvrt na prvu i drugu fazu, autor sustavno predstavlja razvoj kliničkih psihodijagnostičkih sredstava u Republici Hrvatskoj najviše u okviru trećeg razvojnog razdoblja. Izuzmu li se neki pokušaji objavljivanja nekih upitnika prije II. Svjetskog rata, uporaba kliničkih psiholoških upitnika i tehnika za procjenu ličnosti može se povezati s općim porastom diplomiranih psihologa do kojega dolazi krajem 1950-ih. Njihovo zapošljavanje u bolničkim i drugih zdravstvenim ustanovama dovodi do uporabe Bender-Gestalt testa, prvi put objavljenog u Ljubljani 1958., zatim je Margita Čeh 1960. objavila u Zagrebu Wechsler-Bellevue, Skalu inteligencije odraslih, 1963. prilagođen Minnesota multifazični inventar ličnosti (MMPI), cjeloviti oblik na hrvatskom jeziku, itd.