Jesu li za našu privrženost partnerima važne naše osobine ličnosti? - Kamenov, Željka (Array, 2004)
Teorija privrženosti (Bowlby, 1969) polazi od pretpostavke da oblik privrženosti koji dijete razvije u odnosu sa svojim primarnim odgajateljem (najčešće majkom) predstavlja unutarnji « radni model» koji određuje njegove emocionalne veze tijekom čitavog života. Kako je u istraživanjima pokazano da je stil privrženosti neke osobe određen njenim rezultatom na dvije dimenzije: anksioznosti (strah od odbijanja i napuštanja) i izbjegavanju (neugoda zbog bliskosti i ovisnosti o drugima), cilj ovog istraživanja bio je ispitati u kakvom su odnosu privrženost partnerima u adolescentskoj dobi i temeljne osobine ličnosti. Na uzorku od 352 zagrebačka studenta oba spola i različitih studijskih usmjerenja primijenjen je modificirani Brennanov Inventar iskustava u bliskim vezama (Kamenov i Jelić, 2003) i NEO-PI-R (Costa i McCrae, 1992). Rezultati su potvrdili pretpostavljenu ortogonalnost ovih dviju dimenzija u podlozi privrženosti (r=.08), a dobivena je i njihova diskriminativna povezanost s temeljnim dimenzijama ličnosti. Prema našim očekivanjima, anksioznost u odnosima prema ljubavnim partnerima visoko je pozitivno povezana s neuroticizmom (r=.56), dok je izbjegavanje bliskosti značajno, ali ne visoko, negativno povezano s otvorenošću za nova iskustva (r=-.23), ekstraverzijom (r=-.17) i ugodnošću (r=-.15). Kako su na dimenziji anksioznosti dobivene značajne spolne razlike (djevojke iskazuju veću anksioznost u ljubavnim odnosima), regresijskom je analizom za svaki spol posebno provjeren obrazac prediktivnosti osobina ličnosti za privrženost partnerima. I dok je neuroticizam ostao jedini značajan prediktor za objašnjenje ankzioznosti mladića u ljubavnim vezama (beta=.59), za objašnjenje anksioznosti djevojaka se, uz neuroticizam (beta=.68), pokazala značajnom i ugodnost, ali u negativnom smjeru (beta=-.18). Osobine ličnosti na osnovi kojih se može predvidjeti izbjegavanje bliskosti s partnerima iste su za oba spola, i to su otvorenost za iskustvo (beta=-.23) i ugodnost (beta=-.18), obje u negativnom smjeru. Rezultati su razmotreni pod vidom sukladnosti i razlika teorijskih okvira koji proizlaze iz psihologije ličnosti, odnosno teorija socijalnog razvoja.