Psihosocijalni program (PSP) za ratne stradalnike - hrvatski model - Knezović, Zvonimir (Array, 1997)
Prikazana su osnovna obilježja teorijsko-metodološkog i terensko-praktičnog tijeka (1992-1996 g.) razvoja hrvatskog državnog programa za integralnu psihosocijalnu pomoć (PSP) svim kategorijama sudionika i stradlnika iz Hrvatskog domovinskog rata i članova njihovih obitelji. U teorijsko-metodološkom smislu PSP program utemeljen je na svjetskim (WHO, EU) psihosocijalnim modelima s piramidalnom strukturom; na Maslovljevoj teoriji o hijerarhiji potreba kao i na hrvatskim modelima javnog zdravstva. U terensko-praktičnom smislu dominantna su bila vlastita psihosocijalno.humanitarna iskustva hrvatskih vladinih i nevladinih organizacija stečena tijekom Hrvatskog domovinskog rata. U skladu s tim PSP-program je organizacijki koncipiran na dvije razine (županija i državna) s tri koordinirane vertikale (stručnjaci, predstavnici vlasti i korisnici) kao tzv. "Hrvatski psihosocijalni heksagon". Rezultati prve faze primjene ovog programa u pretežno krizno-ratnim okolnostima su: 1) pokrenuto je 20 Centara za psihosocijalnu pomoć (18 županijskih i 2 gradska); 2) organizirano i doeducirano oko 400 stručnjaka okupljenih u interdisciplinarne timove; 3) više od 15 000 osoba u stanju potrebe izravno je sudjelovalo je u nekim od oblika individualnog ili grupnog tretmana; 4) jedan manji uzorak korisnika iz Brodsko-posavske županije u visokom postotku (97%) procjenio je da su djelomično ili potpuno zadovoljni.