„'... Pisac uvijek ima upravo onoliku slobodu stvaranja koliku sam sebi dozvoli...'. Civilna kultura Vladana Desnice poslije 1945. godine“ - Roksandić, Drago (Array, 2011)
Članak polazi od hipoteze da je Desničina slika svijeta od 1945. godine do njegove smrti – duboko ukorijenjena u obiteljskoj tradiciji, ali i s jasnim odmakom od nje već u doba njegova ljudskog sazrijevanja – bila „skeptično prosvjetiteljska“, nadasve libertinska. Osobno na ljudskim kušnjama prije Rata, u Ratu i poslije Rata, njegovi svjetonazor i civilna kulturu iziskuju konkretnohistorijska istraživanja. Nije sporan njegov kritički odnos prema konceptu „angažiranog intelektualca“. Otvoreno je pitanje rekonstrukcije njegova poimanja mogućnosti intelektualca i intelektualnog stvaralaštva u društvu monističkoga ideološkopolitičkog dirižizma i revolucionarne tranzicije te praktičnopolitičkog ekskluzivizma („mi“ i/ili „oni“), ali i materijalne oskudice. Njegova civilna kultura posebno je istraživački poticajna zbog shvaćanjâ personalizirane individualne odgovornosti pisca spram sebe te spram kulture i društva, u konačnici, u univerzalnom horizontu. Pitanja i mogući odgovori, neutemeljeni na istraživanju osobne ostavštine, čine marticu ovog priopćenja.