Integriranje pedagogijske teorije u kompleksno područje prakse - Šagud, Mirjana (Array, 2009)
Razmatrajući donos između pedagogijske teorije i pedagoške prakse postoji mogućnost njihovog sterotipnog promišljanja i procjenjivanja. Vrlo interesantna pojava na razini pedagoške prakse je njezina univerzalna percepcija koja je dominantno usmjerena na unificiranost i predvidljivost. Nerijetko se pedagogijskoj teoriji, s druge strane, pristupa kao "znanstvenijoj", složenijoj i značajnijnijoj u odnosu na pedagošku praksu. Stoga se potrebno više usmjeriti na profesionalnu (i osobnu) pripremu budućih praktičara (odgajatelja, učitelja, pedagoga i ostalih) kako bi bili u stanju preuzeti ključne uloge u trenutku implementacije teorije u područje pedagoške prakse, te kako bi se emancipirali i razvili u kompetentne profesionalce spremne na autonomno donošenje odluka. Priprema za budućnost znači pripremu profesionalca za nove društvene uvjete i izazove. «Priprema za nepoznato» je osnovna misija koju imaju svi oni koji su uključleni u inicijalno obrazovanje budućih odgajatelja ili u njihov kasniji profesionalni razvoj i cjeloživotno učen. Istraživanje i učenje su dva kompatibilna i nedjeljiva procesa stjecanja profesionalnih kompetencija koja bi trebala konačno definirati i prihvatiti i nerijetko pretjerano zatvorena akademska zajednica. Ukoliko ta otvorenost "teorije" (pod tim podrazumijevamom područje učenja i poučavanja na formalnoj visokoškolskoj razini) prema praksi ne postoji znači da praksi pristupamo automatski slijedeći unaprijed naučene korake ili principe (koji su generalni i teško prevedivi za praktičara s manjim iskustvom na polje ogojno – obrazovne prakse), a koji nerijetko nisu u suglasju sa složenim praktičnim situacijama.