Staroslavenski i starohrvatski u hrvatskim srednjovjekovnim tekstovima - Damjanović, Stjepan (Array, 2009)
Jedna je od bitnih jezičnih značajki hrvatskih srednjovjekovnih tekstova miješanje staroslavenskih i starohrvatskih jezičnih osobitosti, posebice čakavskih, ali i kajkavskih prije i u većoj mjeri nego što se to obično misli. To se načelno jednako odnosi na sve tekstove neliturgijskoga karaktera bez obzira kojim su pismom pisani (glagoljicom, ćirilicom, latinicom), ali taj postupak miješanja vidljiv je i u liturgijskim tekstovima , samo je udio hrvatskih jezičnih osobina znatno manji.