Odpravljanje izgovornih napak v maternem in tujem jeziku - Mildner, Vesna (Array, 1999)
Pod pojmom korekcija izgovora v maternem jeziku razumemo predvsem učenje drugega govora - knjižnega ali kakega narečja - ali odpravljanje manjših nepravilnosti v izgovoru (na primer mehak izgovor glasov/š/ ali /ž/, nerazlikovanje glasov /č/ in /ć/, NE pa odpravljanje govornih napak (rotacizem, sigmatizem ipd.), s čimer se ukvarja posebna stroka, logopedija. Razumljivo je, da morajo korekcijo izgovora odpraviti osebe, ki jim je javno govorjenje del poklica: igralci, napovedovalci, politiki, učitelji ipd. Učenje izgovora tujegajezika in obvladovanje kake druge variante maternega jezika temeljita na istihosnvonih načelih. fonetična korekcija je odpravljanje izgovornih napak po fonetičnih načelih in na podlagi razmerja med (želenim) ciljem in (trenutnim) izgovorom učenca, brez neposrednega opisovanja potrebnih artikulacijskih premikov. V tem članku namenjamo posebno pozornost korekciji izgovora, ki temelji na načelih verbotonalne metode.