Legenda o mučeništvu sv. Anastazije: neki problemi podrijetla i tekstualne transmisije u ranome srednjem vijeku - Vedriš, Trpimir (Array, 2006)
Jedan od najvažnijih izvora za poznavanje ranosrednjovjekovnoga kulta sirmijske mučenice Anastazije jest kasnoantička “ Passio S. Anastasiae” . Prema toj opsežnoj i romansiranoj legendi, Anastazija je bila ugledna Rimljanka, pogubljena u doba cara Dioklecijana. Središta njenoga štovanja postali su, nakon propasti Panonije, Carigrad i Rim. Poznavanje kulta u ranome srednjem vijeku otežano je činjenicom da se u Carigradu štovalo više Anastazija koje izvori često ne razlikuju jasno. Usporedna analiza najstarijih oblika legende pokazuje je da je izvorno latinska pasija, nastala u Rimu početkom 6. stoljeća, poslužila kao predložak za kasnije grčke redakcije. Kompilacija nekoliko starijih pasija legenda je uvelike odraz već razvijenoga rimskog kulta mučenice. Štovanje sv. Anastazije prošireno je u Rimu vjerojatno od početka 6. st., a mučenica je u rimskoj liturgiji zauzela vrlo važno mjesto upravo zbog položaja njoj posvećene crkve na Palatinu. Pasija je u Bizantu, u razmatranome obliku, poznata vjerojatno tek od sredine 9. st., a nakon 10. st. stekla je, kroz redakciju Simeona Metafrasta, široku popularnost među pravoslavnim Grcima i Slavenima. Istovremeno, latinska se pasija u različitim oblicima proširila zapadnom Europom uglavnom posredstvom benediktinaca .