Carbo Vegetabilis: Ugljenari-kope-vuglenice - Đaković, Branko, etnolog (Array, 2008)
“Paljenje” drvenog ugljena, kao osnovne ili dopunske djelatnosti, danas je gotovo iščezlo. Medutim, arhivski podaci, putopisi i bilješke svjedoče o vrlo raširenoj višestoljetnoj tradiciji na ovim prostorima, a referentna grada potvrduje ju u gotovo nepromijenjenom načinu proizvodnje, ne samo u bližem okruženju, nego i na širem europskom prostoru. Recentna terenska istraživanja potvrduju kontinuitet te tradicije što je održava nekolicina ugljenarskih obitelji koje svake godine mukotrpno grade ugljenice, karbunice, kope, vuglenice, naročito u Istri, Gorskom kotaru i Hrvatskom Zagorju. Po uzoru na neke primjere iz zapadne Europe, prisutna je tendencija “konzerviranja” i “revitalizacije” ugljenarstva u parkovima prirode, a možda i u eko(etno)-muzejima na otvorenom.