Filozofijske dimenzije kineske gimnastike (daoyin xingqi 導引行氣). Tjelovježba kao stvaralačko oponašanje - Buljan, Ivana (Array, 2009)
Kineska gimnastika daoyin xingqi 導引行氣, koju svakodnevno prakticiraju milijuni Kineza, potječe iz razdoblja starodrevne Kine i ima korijene u šamanističkim obrednim plesovima. Bazira se na pokretima tijela kojima se oponašaju pokreti životinja. Doslovni prijevod termina daoyin xingqi jest “upravljati, rastezati i gibati qi 氣”, tj. sveprožimajući vitalni dah. Naime, gimnastika u kineskoj tradiciji nije se razumijevala samo kao puka tjelovježba, već kao oblik kultiviranja vitalnog daha, qia. Gimnastika, štoviše, predstavlja važan korak prema harmoniziranju čovjeka s nebom (tian 天) i zemljom (di 地). Iščitavanjem isječaka tekstova iz razdoblja zaraćenih država (zhan guo 戰國) i razdoblja dinastije Han 漢 kao i analiziranjem najstarijeg pronađenog vizualnog prikaza gimnasticiranja u Kini “Karte upravljanja i povlačenja” (Daoyintu 導引圖), analizirat će se poimanje gimnastike u ranoj kineskoj kulturi te pokušati ocrtati njene filozofske implikacije. Interpretacija tjelovježbe postavit će se unutar paradigme promjene koja je oblikovala kinesko viđenje kozmosa. Posebno će se naglasiti veza između gimnasticiranja i pojma sheng 生, koji znači život, kao i rađanje, stvaranje, obnavljanje.