Religija kao simbolički sustav - Trako, Tijana (Array, 2009)
Od prapočetaka, Homo Sapiens se izdvojio od ostalih životinja i hominida sposobnošću simboličkog mišljenja i simboličke svijesti. Ljudi su, od samih početaka društvenog života, težili komunikaciji, prenošenju osjećaja, iskustava i informacija drugim ljudima. Razvili su tako, prije svega, primitivne oblike gestikulacije, koji su mogli prenositi mnogo sublja značenja od onih koje nalazimo kod viših primata - govor tijelom i rukama postajao je sve složeniji, primjerice kod Trapista ili Cistercita, redovnika "reda tišine" ili jezik gluhonijemih. Gestikulacije i "govor tijela" i danas su važni pratioci verbalnog govora. Značajno je da je "primitivna" religija odmah uočila važnost simbola (duhovi predaka koji uzimaju životinjski oblik, totem klana). S razvojem religijskog sustava razvijala se i suptilnost i kompleksnost simbolizma na kojem danas počivaju rituali svih svjetskih religija. Religije su uočile i važnost uporabe onih simbola koji su najbliži čovjeku pa tako nalazimo prirodnu simboliku i simboliku tijela, ali i nevjerojatno široku rasprostranjenost simbola ruke.