Sklonidba muških dvosložnih imena i naglasna dvojnost - Bošnjak Botica, Tomislava (Array, 2008)
Za razliku od ostalih riječi koje jesu ili bi trebale biti normativno određene i svojim oblikom, posebno svojim naglasnim obilježjem, u osobnih je imena stanje ponešto drugačije. Od velikoga broja inačnosti koje se pojavljuju kod pojedinih osobnih imena i prezimena u hrvatskome jeziku, u radu se razmatraju neke sklonidbene inačice. Kao građa odabrana su dvosložna muška imena, prezimena i nadimci na hrvatskome jezičnome području. Uvode se dodatni kriteriji pri određivanju sklonidbenih uzoraka zasnovani na jezičnim (naglasnim) i izvanjezičnim (identitetskim) oznakama te nude donekle drugačija normativna rješenja od dosadašnjih. Pokazuje se da je u hrvatskome jeziku uslijed sustavne naglasne dvojnosti (prototipni, neobilježeni jednosložni naglasak i neprototipni, obilježeni dvosložni naglasak) i sklonidba sustavno dvojna. Tako se u dvosložnih imenica muškoga roda a-vrsta pokazuje prototipnom, a e-vrsta neprototipnom.