Kalendar i (ne)vrijeme: što boli Bitovljeve junake? - Lugarić Vukas, Danijela (Array, 2008)
U radu analiziramo stvaralaštvo suvremenog ruskog pisca Andreja Bitova kroz različite predodžbe junaka njegove proze o vremenu (kineski horoskop, književni kalendar). Primjećujemo da pojmovni ustroj kalendara omogućava da govor o vremenu postaje govor o nečemu što posjeduje svoju specifičnu (narativnu) strukturu ; on interpretira, a ne donosi činjenično stanje te je mjera kretanja više no mjera vremena. Iz analize se poetike vremena u Bitovljevoj prozi uviđa da je čovjeku nepodnošljiva spoznaja vlastite promjenjivosti (koja svoj kraj ima u smrti). Stabilnost maske-kalendara stvara to središte stabilnosti (kao protutežu promjenjivosti), koja opunomoćuje flert s vječnošću i besmrtnošću, produljujući iluziju jučer i sada do sada i uvijek. Kalendar je tvarna, jedna od mogućih realnosti, u kojoj se sve individualne sudbine slijevaju u jednu jedinstvenu, cjelovitu masku.