Bosno, zemljo povišću pritrujena. Perfomativ pričanja Miljenka Jergovića - Protrka, Marina (Array, 2006)
Članak donosi interpretaciju Jergovićeva proznog rada u kojem se vidi kako istaknuta točka individualne izdvojenosti iz povijesnog (ratnog, političkog) bunila, posve osobne traume preispisuje kroz ne tako plauzibilne ali jasne nadindividualne identitete. Deklarirano humanističko načelo kroz koje se provlači traumatsko osobno iskustvo predstavljeno fiktivnim kolektivnim glasom Jergovićevih novela, predvidljivim povijesnim slijedom uplovljava u luku moderne, imanentno humanističke tvorbe kakva je nacija. Pri tom je jedan od pokretača nacionalnog okupljanja bio upravo "pronađena" narodnost, narodni jezik, narodni duh, usmenost, kolektivitet i tradicija koju čuva. Zbog toga, gledajući unatrag, prema autorovim proznim počecima, vidimo kako se ono skupno trajanje žrtava koje uporno dišu u ruševinama vlastitog života/grada, svjedočeći postojanje krhotinama sjećanja i krijesnicama noću upaljenih cigareta, viđeno kroz okvire nekog Jergovićeva elementarnog humanizma, postaje predvorjem upravo onog svijeta od kojeg je deklarativno bježao.