Problem kontinuiteta između antike i romanike u umjetnosti istočnog Jadrana - Jurković, Miljenko (1989)
Uz praćenje stanja istraživanja ranoga srednjeg vijeka u Evropi i kritičkim ispitivanjem već iznesenih postavki o pitanju kontinuiteta, u raspravi se nastoji pokazati složenost procesa razvoja umjetnosti na istočnom Jadranu u promatranom razdoblju. Odvojivši ranosrednjovjekovnu umjetnost 7. i 8. stoljeća od nastupajućeg stila predromanike, učvršćuje se za to razdoblje teza M. Preloga o pasivnoj negaciji antike. Nasuprot tome, istočnojadranska predromanika 9-11. stoljeća ne promatra se kao jedinstven umjetnički fenomen, već postavlja teza da istočni Jadran 9. stoljeća nije jedinstven umjetnički prostor, nego zasebne cjeline određene političkim granicama, u kojima različito očitovanje određuju različite liturgijske koncepcije. Tek u poodmakloj fazi razvoja stila, nestajanjem različitih podloga, formira se specifična istočnojadranska predromanika sa svojim regionalnim obilježjima. U pitanju kontinuiteta, dok Bizantska Dalmacija u 9. stoljeću i dalje riješava naslijeđene paleobizantske probleme, u Hrvatskoj dolazi do kvalitativnog pomaka u oblikovanju prostora i samim time do raskida s nekim elementima kontinuiteta.
HRV