Židovske vjerske građevine vukovarskog inženjera Frana Funtaka - Damjanović, Dragan (Array, 2004)
Članak obrađuje dvije sinagogalne građevine vukovarskog inženjera Frana Funtaka, sinagogu u Vinkovcima sagrađenu 1922. - 1923. godine i kapelu, Ciduk - hadin kuću, na vukovarskom židovskom groblju, sagrađenu 1926. - 1928. Fran Funtak, đak budimpeštanske Politehnike (1901. - 1905.) dvadesetih je godina vezan svojom projektantskom aktivnošću ponajprije uz Vukovar i njegovu okolinu. Budući da je jedan od rijetkih školovanih inženjera, na tom području projektira sva značajnija javna i privatna zdanja: reprezentativne građanske kuće, škole, industrijska postrojenja, crkve i kapele. Stoga je i logično što ga obje židovske zajednice, odabiru kao projektanta svojih građevina, iako nije bio židovske vjere, kao što je to bila većina projektanata sinagoga u Hrvatskoj u 19. i početkom 20. stoljeća. Vinkovačka je židovska zajednica svoj prvi hram podignula 1880. godine. Već na početku 20. stoljeća svojom veličinom i skromnošću ova sinagoga nije odgovarala brojnom i materijalno jakom vinkovačkom židovstvu, pa započinju pripreme za izgradnju nove. Prvi svjetski rat gradnju je odgodio gotovo cijelo desetljeće, tako da se sinagoga podiže 1922. - 1923. godine. Radi se o tipu kupolne sinagoge, rijetkom u Hrvatskoj. Uz vinkovačku, samo su riječka i vukovarska sinagoga imale kupolu. Pojavljivanje kupole može se tumačiti kroz dvije perspektive. S jedne strane iz konteksta sinagogalne arhitekture Srednje Europe na početku 20. stoljeća u kojoj kupola postaje glavni vertikalni element značajniji od tornjeva na pročelju, uobičajenih u historicizmu. S druge strane postavljanje kupole zacijelo su zahtijevali sami vinkovački Židovi zbog neke vrste rivalstva s obližnjom vukovarskom zajednicom, koja je, kako je već spomenuto, imala kupolnu sinagogu. Vinkovačka je sinagoga projektirana u mješavini stilova karakterističnih za arhitekturu prve polovine dvadesetih u Hrvatskoj i u svijetu. U artikulaciji pročelja dominira klasicizam (jonski polustupovi s entablaturom), no paralelno se pojavljuju i medijevalni elementi (romaničke bifore i trifore), te art - deco (zabati bočnih strana glavnog pročelja). Djelom je izgrađena od armiranog betona (balkoni, krov, stupovi i lukovi), materijala za kojega se specijalizirao Funtak na školovanju u Budimpešti. Fotografija unutrašnjosti nije nam sačuvana. Njezina rekonstrukcija izvedena je na temelju usmenih svjedočanstava preživjelih vinkovačkih Židova. Radi se o posljednjoj većoj sinagogi sagrađenoj u Hrvatskoj uopće. Tijekom Drugog svjetskog rata sinagoga je gotovo u cijelosti uništena od strane ustaških vlasti. Ostaci su uklonjeni nakon rata. Drugu sinagogalnu građevinu Funtak projektira tri godine nakon dovršenja vinkovačke sinagoge. Kako je već napomenuto radi se o kapeli - Ciduk - hadin kući, (kući Pravednog suda) na vukovarskom židovskom groblju. Sagradila ju je vukovarska Chevra Kadischa, židovsko pogrebno udruženje. Radi se trećoj sinagogalnoj građevini Vukovara. Prva sinagoga podignuta je još 1845., a druga 1889. Usporedba dvaju građevina jasno pokazuje kako je vukovarska kapela daleko uspjeliji objekt. Stil primijenjen na njoj uspjela je kombinacija maurskih elemenata s prevladavajućim art - decoom. Ciduk - hadin kuća mala je građevina U tlocrta. Namijenjena je prvenstveno pogrebnim ceremonijama vukovarske židovske zajednice. Cijeli središnji korpus građevine zauzimala je ceremonijalna dvorana, artikulirana bogatim dekorativnim elementima i podijeljena stupovima na tri broda. Kapiteli stupova asociraju na perzijsku umjetnost i vjerojatno su nadahnuti stupovima iz velike, historicističke, vukovarske sinagoge. Vukovarska Ciduk - hadin kuća sadržavala je i stan za grobara. Kao i vinkovačka sinagoga i ova je građevina pokrivena kupolom. Piramidalnim rješenjem mansardnog krova s kupolom u središnjem korpusu građevine, kao i detaljima arhitektonske artikulacije (kapiteli stupova, slijepi lukovi na zidovima u unutrašnjosti), ova građevina asocira na kakav orijentalni hram. Vukovarska sinagoga na groblju jedna je od rijetkih gotovo u potpunosti sačuvanih sinagogalnih građevina u Hrvatskoj. Tijekom Drugog svjetskog rata nije dirana, ali je zato u posljednjem ratu, 1991. godine dijelom oštećeno njezino krovište i zid. Radi sprječavanja daljnjeg propadanja hitno je potrebna njezina obnova.