Rezoniranje adolescenata u linearnim i nelinearnim zadacima proporcionalnosti - Vlahović-Štetić, Vesna (Array, 2005)
Ovim istraživanjem provjerena je uspješnost djece u rješavanju linearnih i nelinearnih matematičkih zadataka, utvrđene su strategije koje učenici rabe te je ispitano mogu li učenici uspješno procijeniti točnost svojih rješenja. Ispitano je utječe li izloženost različitim razinama kognitivnog konflikta na mijenjanje rješenja. U ispitivanju je sudjelovalo 40 učenika (22 djevojčice i 18 dječaka) osmog razreda. Podaci su prikupljani polustrukturiranim intervjuom. Variran je način rješavanja zadataka ("na glas" i "u sebi") te redoslijed (prvo linearni ili nelinearni zadaci). Nakon svakog zadatka učenik bi procijenio točnost svog odgovora na ljestvici od 5 stupnjeva. Ukoliko je učenik pogrešno odgovorio izložen je prvo slabijem pa jačem kognitivnom konfliktu. Dobiveni rezultati pokazuju kako na uspješnost djece nije djelovao način rješavanja ni redoslijed zadavanja zadataka. Učenici su značajno uspješniji u rješavanju linearnih nego nelinearnih zadataka ali subjektivno podjednako točnim procjenjuju svoj uradak u obje vrste zadataka. Pri rješavanju nelinearnih zadataka učenici imaju teškoća s razumijevanjem zadatka i stvaranjem točne predodžbe, upadaju u zamku linearnosti i dolaze do pogrešnog rješenja. Suočeni sa slabijim kognitivnim konfliktom reevaluiraju svoje odgovore u linearnim zadacima ali relativno malo u nelinearnim. Tek suočeni sa jačim kognitivnim konfliktom učenici ispravljaju većinu netočnih rješenja.