Govore li djeca s PJT pidžin jezikom? - Anđel, Maja (Array, 2002)
Globalne su migracije zadnjih nekoliko stoljeća dovele u dodir mnoge ljude koji govore različitim jezicima, što je rezultiralo zanimljivih fenomenom - stvaranjem pidžin jezika. Iako su mehanizmi njihova nastanka još uvijek temom brojnih rasprava, možemo pouzdano reći da su oni odgovor na komunikacijske potrebe ljudi s različitim materinskim jezicima. Na prvi pogled, njihova je struktura jednako nedosljedna i nesustavna kao i struktura jezika djece s posebnim jezičnim teškoćama (PJT).U povijesti lingvistike pidžini su opisivani kratkom sintagmom "nema gramatike". No, pogledamo li i usporedimo više takvih jezika iz raznih krajeva svijeta, možemo uoćiti neke sličnosti u njihovu nastanku i organizaciji. Slično kao i kod PJT-a, leksik pidžin jezika je skučen, sintaksa reducirana na najvažnije elemente, a morfologija nestabilna i čini se nepredvidiva. Razlika koju ne smijemo zanemariti jest da pidžini nastaju na dodiru barem dva jezika. Jezična struktura djeca s posebnim jezičnim teškoćama (PJT), često se opisuje kao nekoherentna i nesustavna, pa čak i zbunjujuća. S gramatičkog stajališta njihovo je izražavanje često ograničeno na temeljne sintaktičke funkcije, subjekt i predikat. Najčešći oblik diskursa je dijalog, stoga je čestotnost eliptičnih rečenica u njihovu izražavanju mnogo veća nego li u djece bez posebnih jezičnih teškoća. Morfološke su pogreške također česte, a njihova je nesustavnost zagonetna. Struktura njihovih iskaza doima se poput slobodnoga izražavanja bez čvrstih veza s pravilima jezične norme. Cilj ovog rada jest ispitati mogu li se gramatička obilježja PJT-a usporediti s obilježjima pidžin jezika, imajući u vidu njihovu površinsku sličnost u "nedostatku" strukture i sustavnosti.