Planina Klek u slikarstvu Vladimira Varlaja - Dulibić, Frano (Array, 1998)
U slikarstvu Vladimira Varlaja (1895-1962) među brojnim motivima krajolika različitih djelova Hrvatske, slike s motivom planine Klek izdvajaju se kao najznačajniji motiv. Najmanje dvadeset puta Vladimir Varlaj slikao je planinu Klek s raznih lokacija u različita doba dana ili godine, u širokom vremenskom rasponu, te je ovim radom istražen značaj tog motiva. Slikarevo zanimanje za Klek započelo je već 1913. godine, mnogo ranije no što se do sada smatralo, a većim dijelom slike s tim motivom nastale su između 1924. i 1929. godine. Slike s motivima Kleka obzirom na sadržaj prikazanog možemo podjeliti na dvije skupine: djela u kojima je vidljivo djelovanje čovjeka u krajoliku (vide se sela, most, željeznička pruga, štafažne figure) i djela u kojima je izbjegavao prikazati bilo kakvu čovjekovu intervenciju u krajoliku, odnosno, težio slikanju netaknute prirode s planinom koja istodobno djeluje čvrsto i postojano kao i nedohvatljivo i netjelesno. Na Varlajevo slikarstvo utjecala je duševna bolest koja se počela javljati tjekom dvadesetih godina, a već od 1933. slikao je iznimno rijetko. U tekstu je riječ i o tri do sada nepoznata prikaza Kleka, te su sakupljeni podaci o šest izgubljenih slika. Utvrđene su i tri lokacije u okolici Kleka s kojih je Varlaj naslikao veći broj slika. Istaknuta su svojstva najboljih radova, te se razmatraju i moguća simbolička značenja motiva planine, kao i mogući razlozi slikareve zaokupljenosti ovim motivom. Jedan od najboljih primjera slikarstva krajolika dvadesetih godina kod nas, ujedno je i rijedak i neobičan primjer zaokupljenosti motivom planine u hrvatskom slikarstvu.