Tko se i kada dosjetio pravilima o pet W? - Bešker, Inoslav (Array, 2009)
Korijene pravila o pet (šest, sedam) W treba tražiti u antici na Sredozemlju, u pravnoj retorici. Formula je prenesena u skolastičku etiku, a trajala je u propovjedništvu i pravosuđu. Najstariji oblik formule zabilježio je Viktorin oko 350. godine. U mnemotehnički heksametar reformulirao ju je Matthieu de Vendôme oko 1170. godine. Atribucije Ciceronu i Kvintilijanu treba smatrati nepreciznima, a Darjesu, Kiplingu itd. anakronima. Prevedeno na engleski u američkom propovjedništvu, kao pravilo o 5W, ono je u anglosaksonskom novinarstvu preraslo u propis izlaganja, a za vijesti u uzorak prvog pasusa. To pravilo odražava prirodu naracije, pa je primjenjivano, nerijetko spontano, u mnogim djelima kroz stoljeća, i fikcionalnima i fakcionalnima, ponegdje i u prvom odjeljku