Epohalna destrukcija subjektivnosti - Gretić, Goran (Array, 2009)
U svojoj trilogiji Homo sacer G. Agamben otvara niz važnih pitanja suvremene političke filozofije i etike. Agamben pokazuje kako se u razdoblju nacionalsocijalizma i fašizma susrećemo s epohalnim projektom destrukcije subjekta, a njegova je srž i jedinstvenost zadana u ideologijski i biologijski utemeljenom naturalizmu. Tako shvaćeni naturalizam rabi, tj. zlorabi tehničke mogućnosti i sredstva politike moći moderne te stvara sustav perfektne organizacije u svrhu uništenja Drugoga. Ta naturalistička politika zadobiva kvalitetu onog povijesno jedinstvenog, jer njezin cilj više nije uništenje pojedinačnih ljudi, grupa, klasa, naroda, pa čak ni cjeline čovječanstva. Cilj je takve politike upravo uništenje ljudskosti čovjeka, i to precizno u smislu koji je tom pojmu dao Kant, naime subjektivnosti. Drugim riječima, tu se osporava nešto sasvim načelno, naime negira se ideja čovječanstva uopće, a koja u sebe uključuje ideju zajedničkog čovječanstva, pa se na taj se način negira sama ideja subjektivnosti