Analiza sigurnosnog protokola WPA2 u bežičnim lokalnim mrežama : završni rad - Smoljo, Toni (T. Smoljo, 2016)
Sažetak na hrvatskom: Za razliku od ožičenih mreža, signal kod bežičnih mreža slobodno se širi zrakom. Da bi sadržaj odašiljanih informaciju zadržao privatnost i cjelovitost, potreban je što bolji sigurnosni protokol zaštite. Protokol WEP, zbog nedostataka u algoritmima i funkcijama zaštite podataka, proglašen je nepouzdanim, te zamijenjen boljim zaštitnim protokolom WPA. Iako bolji od protokola WEP, WPA je bio požureni „predložak“ (djelomično je zadovoljavao metode propisane standardom IEEE 802.11i) načina zaštite predviđenim standardom IEEE 802.11i. Koristi protokol TKIP za manipulaciju ključevima, što čini zaštitu robusnijom od zaštite koju pruža protokol WEP. Za enkripciju podataka koristi algoritam RC4, kojega je koristio i protokol WEP. Potpuna implementacija standarda IEEE 802.11i postignuta je sa sigurnosnim protokolom WPA 2. S odvojenom enkripcijom podataka i autentifikacijom, te s dvije izvedbe Enterprise i Personal (PSK), protokol WPA 2 pruža odličnu zaštitu osobnih i korporacijskih bežičnih lokalnih mreža. Za enkripciju podataka protokol WPA 2, oslanja se na metode zasnovane na enkripcijskom standardu AES. Dvije metode pomoću kojih se postiže zaštita i cjelovitost podataka su CTR (zaštita) i CBC-MAC (cjelovitost). Za enkapsulaciju i prijenos se koristi protokol CCMP. Protokol WPA 2 je uspješno otklonio sve nedostatke i ranjivosti svoja dva prethodnika. Razni napadi (kao što su „Chopchop“, „Bittau's fragmentation“, „FMS“, „PTW“, „Beck-Tews“), pomoću kojih su se narušavale sigurnosti bežičnih lokalnih mreža, sada su potpuno neizvedivi. Napadi Brute force i napadi metodom rječnika teorijski uvijek mogu probiti sigurnosni protokol WPA 2. U praksi, ako se koristi lozinka s dovoljnim brojem i random znakovima, taj postupak može trajati godinama. Upravo ta robusnost zaštite protiv različitih vrsta napada čini protokol WPA 2 adekvatnim za zaštitu bežičnih lokalnih mreža.