Međudjelovanja elektroenergetskog sustava i termoelektrana : doktorska disertacija - Nadarević, Fadil (F. Nadarević ; Fakultet elektrotehnike i računarstva, 2006)
Elektroenergetski sustav je specifičan tehničko-tehnološki i energetsko-gospodarstveni sustav u kojem se ostvaruje simultani tehnološki proces proizvodnje, prijenosa, distribucije i potrošnje električne energije. Temeljna i najvažnija zadaća ees-a je neprekinuta, pouzdana i optimalna opskrba potrošača s električnom energijom uz, normama, propisanu kakvoću napona i frekvencije kao glavnih veličina za ocjenu stanja i kvaliteta sustava. Zbog uočljivo jedinstvenog tehnološkog procesa, pogonska svojstva proizvodnih objekata (elektrana), mreža (prijenosna i distribucijska) i potrošača moraju biti međusobno usklađena. To znači, da kada je riječ o elektranama, svaka od njih treba udovoljavati glede parametara glavne opreme, određenim zahtjevima od strane ees-a. Prostorna lokacija proizvodnog objekta, vrsta, količina i značajke temeljnog primarnog energetskog resursa, namjena objekta (klasična termoelektrana ili termoelektrana-toplana i sl.), uloga objekta u ees-u, veličina izgradnje, te varijante jediničnih snaga agregata, najčešće su kompromis energetskih, gospodarskih, demografskih i ekoloških zahtjeva, te njihovih bližih i daljih predviđanja u budućnosti, o čemu je temeljito pisano u poglavljima 2 i 3 ove disertcaija. Sa stajališta ees-a, na elektrane se postavljaju određeni zahtjevi koji su definirani u najvećoj mjeri svojstvima i značajkama potrošača (tzv. pasivni, dinamički, veliki, mali itd.), te svojstvima ostalih elemenata ees-a, a koja se očituju u zahtjevima glede očekivanih promjena djelatne i jalove snage, te frekvencije i napona, kako u normalnom stanju pogona, tako i u prijelaznim stanjima pogona ees-a. Nadalje, kvarovi u ees-u mogu uzrokovati dijeljenje sustava na manje izolirane dijelove (podsustave). Pouzdanost opskrbe potrošača s električnom energijom može biti u svezi sa stanjem da neka od elektrana u ees-u, nakon ostvarenog «cijepanja» sustava, treba biti u stanju, (radeći izolirano - otočno), da opskrbi ograničen broj potrošača s električnom energijom zahtijevane kakvoće. Ovaj dio problematike je teorijski razrađivan u dijelovima 4 i 6 ove disertacije, pri čemu je još dodatno u dijelu 5 ostvarena i računska provjera posljedica eventualnih odstupanja vrijednosti nekih od parametara, u odnosu na projektno definirane vrijednosti navedenih parametara. Sve pojave od interesa, kao i svi načini pogona elektrane, mogu se istraživati teorijskim i eksperimentalnim metodama i postupcima. Ako se istraživanja provode za slučaj istraživanja stacionarnih i dinamičkih stanja i pojava unutar ees-a teži se kombiniranju teorijskih i eksperimentalnih pristupa. U tu svrhu koriste se određeni simulacijski modeli i softverski programi koji mogu vjerno predočiti stvarno stanje. Glede takvog zahtjeva, u poglavlju 7, osim teorijske obrade utjecaja poremećaja u mreži na pogon termoelektrana, (gdje su posebno obrađeni kratki spojevi i nesimetrična opterećenja generatora), koristeći softversko okruženje MATLAB/SIMULINK, modelirana su dva realna generatora u TE «Tuzla» i simulirani su poremećaji u sustavu, s prikazom osnovnih parametara tijekom poremećaja. U podglavlju 8. razrađena je problematika tehnoloških i električnih zaštita bloka s posebnim naglaskom na nedovoljno postojanje normi, propisa i preporuka za ovo područje. Ostvarena saznanja i doprinosi ovog rada u svakom slučaju moći će poslužiti pri definiranju nekih zahtjeva, a glede planiranja gradnje novih termoenergetskih objekata, kao i objekata koje će se htjeti revitalizirati u elektroenergetskom sustavu. KLJUČNE RIJEČI: Termoelektrana, elektroenergetski sustav, zahtijevi sustava, glavni parametri međudjelovanje, poremećaj, regulacija, tehnološke i električne zaštite, kvarovi i smetnje, nesimetrično opterećenje, kratki spojevi, generator, izbor sheme, sklopna postrojenja, otočni rad.